"I MØRKET KUNNE MAN HØRE KVINDERNES GRÅD
BØRNENES SKRIG
OG MÆNDENES RÅB
NOGLE BAD GUDERNE OM HJÆLP
ANDRE ØNSKEDE AT DØ
MEN ENDNU FLERE TÆNKTE, AT GUDERNE HAVDE FORLADT DEM
OG AT UNIVERSET VAR BLEV HYLLET I EVIGT MØRKE"
PLINIUS DEN YNGRE ÅR 79
DET NORDLIGE BRITANNIEN
ÅR 62
DE KELTISKE RYTTERSTAMMERS OPRØR
Guvernøren vil have, at handelsvejene genåbnes.
Det keltiske oprør skal slås ned én gang for alle.
Vi skal sende et klart og tydeligt budskab til folk her.
Ja, tribun Corvus.
Dræb dem. Dræb dem alle sammen.
LONDINIUM BRITANNIENS HOVEDSTAD
17 ÅR SENERE
Uduelige pjok!
Har du hevet mig ud af et ganske anstændigt horehus for det her?
Jeg vil aldrig forstå, hvad Cæsar så i dette hul.
Thrakerne er for dyre at fodre på.
Og de sårer altid vagterne. Jeg leder efter noget nyt, Bellator.
Noget hidtil uset.
De kalder ham kelteren.
Det siges, hans folk var ryttere, og at han er den sidste af sin slags.
Kelter! Kelter! Kelter!
Det er spild, at han er herude i provinsen, ikke sandt, herre?
Gør plads! Gør plads!
Af vejen! Af vejen! Væk! Af vejen!
Gør plads for jeres herskere.
Flyt dig, din hund!
- Af vejen! - Væk!
- Hesten. - Tilbage, slave.
Hesten lider, dit uvidende svin!
Stop.
Lad ham hjælpe hesten.
Ja, frue.
Rolig. Rolig nu.
Læg pres på heroppe, så det ikke gør ondt, når jeg tager fat.
Undskyld, frue. Han er en barbar.
Op!
Læg seletøj på en anden hest.
Hvorfor gjorde barbaren det?
Fordi det var det nådigste.
Kom.
Tak.
Af sted!
I et helt år i Rom så du ikke på en mand, som du så på den slave.
- Tænk, han havde styrken til det. - Så du ikke hans muskler?
- Det var ikke det, jeg mente. - Nå?
Nu er vi her.
Vi er hjemme.
POMPEJI
VINALIA-FESTEN
- Hvad er der? - Vinalia-festen.
Gaderne er fyldt med drukkenbolte.
- Hvad nu? - Kom.
Frue. Frue.
- Vi mødes derhjemme. - Frue.
Jeg kan huske hver en statue, hvert et gadehjørne.
- Savner du så Rom? - Nej, så glemmer jeg den.
Cassia, det er så rart at se dig.
Men allerede nu? Vi ventede dig først efter vinaliaen.
Jeg kunne ikke holde Rom ud. Der var for mange hovmodige mænd.
Det lyder, som om min lille øjesten ikke længere er et barn.
- Græder du, far? - Du må ikke sige det til nogen.
Ellers kan jeg aldrig mere købslå med nogen.
Vi har savnet dig.
Ved Junos patter, er det alt sammen dit?
Har du købt hele Rom?
- Mødte du nogen der? - Ikke nogen, der er værd at nævne.
Bare rolig, din far har fortalt alle ugifte mænd, at du er her nu.
- Åh nej. Virkelig? - Fortæl mig alt om Rom.
Jeg har savnet dig.
Velkommen til jeres nye hjem, barbarer.
Fortsæt.
Holdt.
Løs deres lænker. Giv disse dyr noget at spise.
Vires!
Jeg har savnet dig. Jeg har savnet dig sådan.
Goddag.
Han er glad for at se dig, frue.
Og han har været i gode hænder. Tak, Felix.
Jeg sørger for, Vires er klar.
- Jeg rider med ham i aften. - Tak. Vi to ses i morgen.
Atticus. Jeg tror, det er kelteren.
- Hvilken kelter? - Kelteren.
Det siges, han er endnu hurtigere end dig.
Det siger de altid.
Han vil vide, hvad du hedder, kelter.
Han vil vide, hvad hans brors morder hedder.
Vil han vide, hvad jeg hedder?
Jeg sætter to vinrationer på den store thraker.
To vinrationer. Det er i orden.
- Forklar dig. - Han gjorde ikke noget.
Bellator! Det er din opgave at tage dig af disse mænd, ikke sandt?
Det nytter ikke, de flår i hinanden, -
- hvis ingen betaler for at se på.
Undskyld, min herre Graecus.
Ham der er færdig.
Ham her ...
... kan lappes sammen.
Næste gang, Bellator, kommer du til at betale.
Jeg skal huske dig, kelter.
Luk op.
Lås igen.
Du skylder mig to vinrationer, kelter.
Nå, du er tørstig.
Hvad er der i vejen?
Vires!
Vågn op, din hund!
Op at stå!
Rolig.
Hvis jeg ville dræbe dig, kelter, -
- så havde jeg gjort det nu.
Hvad hedder du?
På et tidspunkt bliver vi nødt til at tale sammen.
Nej, vi gør ikke.
Vi bliver nødt til at dræbe hinanden på et tidspunkt.
Mit navn er min hemmelighed, og jeg ønsker ikke at kende dit.
Alle mand ud! Kom så!
Du er ved at blive gammel, Atticus.
Der er masser af ungt kød her, som ville elske at slå en gammel mester.
Når jeg vinder i arenaen i morgen, er jeg en fri mand.
Romerretten.
Det kan du intet stille op imod.
Atticus, min mester. I morgen har du æren af at afslutte legene.
Men først ...
... skal vi se, om du har fået en vær dig modstander.
Nå.
Hvem er den stakkel, der skal dø for min frihed?
Uheldigt for dig, kelter.
Meget uheldigt.
Men jeg vil være nådig imod dig.
Du skal få mulighed for at forsvare dig.
Du har et vist ry, men du har aldrig kæmpet mod en gladiator som mig.
Lidt for forudsigeligt.
Var det også forudsigeligt?
- Bellator! - Væk! Flyt jer!
Op med dig, din hund! Tilbage til arbejdet!
Hvorfor reddede du mit liv?
En gladiator bør ikke dø af at blive stukket i ryggen.
Når du dør, vil slaget ramme dig forfra.
Og jeg lover dig, det bliver i morgen.
Og at det bliver for min hånd.
Jeg kan give dig et bedre løfte. Når tiden er inde, -
- får du en hurtig død. Og det bliver for min hånd.
Bare rolig. Din plan er intet mindre end genial.
Kun en galning ville fraråde kejseren at bidrage.
Så lad os håbe, kejseren ikke har sendt en sådan.
Senator, tilgiv os, at vi ikke kunne tage imod dig på havnen.
Severus, du har mange gøremål. Det forstår jeg godt.
Og hvis jeg havde så smuk en kone, -
- ville jeg også nødig forlade hendes side.
Jeg er senator Quintus Attius Corvus. Må guderne velsigne jeres gæstfrihed.
Velkommen.
Er der nyt om Rom? Hvordan klarer den nye kejser Titus sig?
Den nye kejser?
Den nye kejser Titus klarer sig godt.
Hans far Vespasian var elsket af folket, -
- og de elsker derfor også ham.
- Som guderne forlanger det. - Ja. Lad mig spørge om noget.
Nogle folk her i din by vendte mig ryggen.
Er der et problem her? Nærer nogen mishag mod Rom?
Nej, på ingen måde.
Der er en lille smule modstand mod vores planer.
Men vores nye byggerier vil give folket en ny akvædukt, -
- bedre kloakering, større badehuse, en ny arena.
Et helt nyt Pompeji.
Hvad var det med den nye kejser?
Han er politiker. Pas på med, hvad du siger til ham.
Tror du, vi kan gøre forretninger med ham?
Han ville ikke være her, hvis kejseren ikke var interesseret.
Hvorfor skulle far invitere en romersk senator herhjem?
Hvis Roms rigeste skal handle med os, må vi vide, hvad de forlanger.
Forlanger? Ved far overhovedet, hvad der foregår i Rom lige nu?
Titus har ændret alt.
Kejseren lytter til skurke, og de tager bare, hvad de vil.
Cassia, hvorfor kom du tidligere hjem? Hvad skete der i Rom?
Jeg fik nok.
Er det Vires?
Rolig. Rolig.
Vires, hvad laver du herude?
Hvor er Felix?
Jeg hører, det er din sidste kamp i morgen.
Ja. Når jeg har dræbt dig, får jeg min frihed.
Den får du ikke.
- Ikke så længe du har din styrke. - Friheden er Roms løfte.
Og det tror du, de vil holde?
Jeg stoler på Romerretten.
En gladiator kender kun til én slags frihed.
Når du dør i den arena, så dør du ubesejret.
Og så spytter du på Rom.
Så er det her din fremtid.
Og du vil dø som slave.
Men ikke mig. I morgen vil Rom holde sit løfte.
Desværre vil du ikke være i live til at kunne se, at jeg har ret.
- Er du sikker? - Du viste mig dine svagheder i dag.
Din venstre arm er svagere end din højre.
Du beskytter dine ribben på bekostning af din hals.
Og du burde lære at støde, når du flytter vægten over.
Og ikke altid bruge høje garder. Det ville gøre dig mindre forudsigelig.
Ham her. Ham der.
Og de to.
Op at stå, slaver.
Så.
Dig. Herover. Barbar, her.
De er begge dygtige stridsmænd.
Den ene er mester, og den anden er kampvant fra provinserne.
- Jeg vil gerne se ham bagfra. - Hvorfor så alvorlig?
Det er ikke en skidt nats arbejde.
Fast, men hvad med hans våben?
Det må du betale for at få lov at bese.
Sådan kommer den nye stridsvognsarena til at se ud.
Ja.
Meget detaljeret, Severus.
Men jeg mener ikke, kejseren bør støtte det.
Disse landeventyr interesserer ikke kejseren.
- Jeg troede, at ... - Kejseren kerer sig kun om Rom.
Jeg, derimod, vil gerne skyde midler i byen.
Godt. Lad en skriver ordne dokumenterne.
Jeg skal sætte mit segl på dem i morgen efter legene.
Nu skal vi have noget at drikke.
- Skal vi slutte os til de andre? - Måske kan din datter servere.
Min datter?
Se der.
Slaven, som kan tale med heste.
Han er flot.
Det kan du ikke benægte.
Vend dig om.
Cassia. Må jeg lægge beslag på dig et øjeblik?
- Din tilstedeværelse udbedes. - Naturligvis, far.
Du får brug for det her. Det er ikke til dig.
- Cassia, lad mig præsentere ... - Senator Corvus.
Cassia.
Hvor har jeg savnet dig.
- Du er skøn. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
- Til mig? Hvor venligt. - Har I mødt hinanden før?
Severus, du er her stadig.
Jeg vidste ikke, du kendte min datter.
Jeg må fortælle dig om det. I morgen, når jeg underskriver dokumenterne.
Tak.
Marcus?
Senatoren og Cassia mødte hinanden i Rom.
Så skal hun have selskab.
Hun overlevede et år i Rom uden os.
Hun overlever nok ti minutter ude på balkonen.
Jeg troede, vi var kommet overens i Rom.
Nej, det var du ene om. Og jeg gav dig ingen grund til at tro det.
Din blotte tilstedeværelse er grund nok.
En skønhed som din bør ikke gemmes væk på landet.
En som dig hører hjemme i den evige stad.
Senator, jeg har ingen intentioner om at vende tilbage til Rom.
Heller ikke hvis du vendte tilbage som min kone?
- Din kone? - Betragt det som smiger.
Du tager fejl af mig og de kvinder, som kaster sig over dig i Rom.
Jeg nærer intet ønske om at blive din kone.
Et fyrigt afslag. Jeg forventede intet mindre.
Nyd resten af vinalia-festen, senator. Godnat.
Er det her normalt?
Det er bjerget. Det knurrer en gang imellem.
Før denne mand med. Jeg har brug for ham. Nu!
Det er Vires, frue.
Gør noget, inden han bliver såret af det.
- Jeg må alene ind til ham. - Nej.
- Lad ham nu. - Frue, han er barbar.
Lad ham nu.
Rolig.
- Frue, han er farlig. - Flyt dig.
Vent udenfor.
- Hvordan gjorde du det? - Jeg bad ham om lov.
Lærte du at ride, før du blev gladiator?
Jeg lærte at ride, før jeg kunne gå.
Mit folk var ryttere.
"Var" ryttere?
Min familie blev slagtet af romerne.
- Det gør mig ondt. - Ondt?
- Hvad ved en romer om det? - Jeg er ikke romer.
- Jeg er fra Pompeji. - Hvorfor ser jeg Roms ørn overalt?
Det er jeg ikke en del af.
Jeg havde håbet på aldrig at se den ørn igen.
Men nu står den plantet i jorden uden for mit hjem.
Min far tror, han kan købslå med de udyr.
Min far, -
- han ville have dræbt hver og en af dem.
Frue?
Hvis de finder dig på hesten, straffer de dig.
Frue.
Er alt vel?
Hvad er der i vejen?
Hvis de ser dig sammen med mig ...
Så siger jeg, jeg tog frivilligt med.
Der er de!
Jeg må føre dig tilbage.
Nej. Tag af sted. Efterlad mig her.
- Så kan det hænde ... - Hvad?
At du får din frihed.
Men hvad vil det koste dig?
Sig til vagterne, at jeg tvang dig med.
Skylden er min.
Få ham ned fra den hest!
Det var ikke hans skyld. Hesten løb løbsk.
Slaven reddede mit liv.
Han har ikke fortjent at dø.
- Cassia, er du uskadt? - Fuldstændig.
Hvad er denne slaves liv værd for dig?
- Senator? - Du forstår godt spørgsmålet.
Jeg ville være taknemmelig.
Nå.
Du er heldig, slave. Cassia har reddet dit liv.
Hvem ejer denne slave?
- Det gør jeg, senator. - Straf den og fjern den.
Femten piskeslag burde række.
Nåde er trods alt en dyd.
Far, du må standse det.
Jeg kan intet gøre.
Du reddede hans liv. Vær tilfreds med det.
Senator Corvus har brug for din hjælp.
Min hjælp?
Hvad er planen for denne gladiator i morgen?
Han skal kæmpe til sidst mod min mester.
Nej. Han skal kæmpe først -
- og dø først.
Femten piskeslag, uden at han sagde en lyd.
Jeg kunne have forhindret det. Hvad tænkte jeg dog på?
At han fik dig til at føle dig levende.
Jeg følte mig tryg.
En sådan mand fortjener ikke at dø i arenaen.
Det er ikke din skyld, Cassia. Senatoren har set sig gal på ham.
Jeg troede, han ville glemme mig, hvis jeg forlod Rom.
At han ville finde sig et andet offer.
Jeg så blikket i hans øjne i aften, Ariadne.
- Det blik så jeg også i Rom. - Senatoren har vel ikke rørt dig?
Kun fordi jeg forlod Rom, før han kunne komme til det, -
- men nu er Rom kommet her til Pompeji, -
- og verden er for evigt forandret.
Du ved nok, hvordan man gør sig rede til at kæmpe.
Jeg håber, hun var det værd.
Sikke et spild af god vin.
Kan du mærke det?
Det er guderne.
- De har planer for os alle. - Måske.
Hvad mener du?
I aften så jeg den mand, som slog hele min familie ihjel.
Måske er der en grund til, at guderne skånede mig.
Romerne tog min familie fra mig for 20 år siden.
Om natten prøver jeg at huske deres ansigter, men det kan jeg ikke.
Men en dag vil guderne føre mig sammen med dem igen.
Jeg hedder Milo.
Atticus.
Dig der. Tunnelen der.
- Send kelteren ind i den tunnel. - Skulle han ikke kæmpe mod Atticus?
- Nu får du en ny ordre. - Ja, herre.
- Og Atticus? - Han skal kæmpe alene.
Sæt ham op imod den store spartaner. Det vil publikum kunne lide.
Så vil Atticus sejre og vinde sin frihed.
- Vil publikum virkelig se det? - Hvad mener du?
Tror du ikke, de hellere vil se en gladiator møde sin død?
Særligt en så glorværdig død.
Holdt.
Dig der. Den vej.
Også dig, barbar.
Senator Corvus.
Cassia. Kom og sæt dig her ved mig.
Lad mig nyde godt af din visdom. Nyder du denne leg?
Mænd, der dræber hinanden for at underholde, er ikke en leg.
Overalt. Og de er alle sammen nye.
Jeg har ikke tid til det her, Graecus. Hvad vil du?
- Skal vi aflyse legene? - Selvfølgelig ikke. Udsæt dem.
Dette amfiteater har stået her i mere end hundrede år.
- Det modstod det store jordskælv. - Det er måske i fare. Brug øjnene.
Jeg vil ikke tage ansvar for, hvad der kan ske.
Det skal du heller ikke. Jeg tager det fulde ansvar.
Hvordan skal Rom kunne tro på, at vi kan genopbygge en hel by, -
- hvis vi ikke kan afholde en simpel forestilling?
Hent min bærestol. Jeg tager af sted i et par dage.
Kom så.
Holdt. Læg dem i lænker.
- Hvad foregår der? - Dit største øjeblik, Atticus.
- Din sidste dag i arenaen. - Jeg skulle kæmpe mand mod mand.
Giv dem deres våben.
Må lykken tilsmile dig, Atticus.
Vi, der nu skal dø, hilser dig.
Ved Marcus Cassius Severus' magt og til kejser Titus' ære -
- mindes vi alle senator Quintus Attius Corvus' sejr -
- og udslettelse af det keltiske oprør.
Det keltiske oprør?
Din store og ædle sejr for Romerriget, senator, -
- som genåbnede de nordlige handelsveje.
Din største bedrift.
Jeg syntes, legene skulle åbnes på lignende vis.
Severus, du forstår at smigre. Vi skal nok få gjort en romer af dig.
Pompejis folk, -
- må Jupiter og Venus velsigne vinalia-festen og ære disse lege.
Lad legene begynde.
Vi skal ikke kæmpe her. Vi skal udslettes.
- Hvor ved du det fra? - Fordi jeg var der.
De oprørske keltere er på tilbagetog, -
- og de voldtager og slagter folk på vejen.
De vender tilbage til deres uhellige hjem for at æde de uskyldiges kød.
Det er dette, I har trænet til, udyr. Af sted med jer!
Quintus Attius Corvus gav dem mulighed for at overgive sig.
Men barbarerne forstod ikke, hvad nåde er.
Det var med et tungt hjerte, at Quintus Attius Corvus -
- beordrede sine mægtige legioner til at angribe i kejserens navn.
Skjoldene op!
Fremad!
- Kalder du det lege? - Nej. Det er politik.
- Vi kan ikke holde dem tilbage. - Tilbage!
Det er ikke helt sådan, jeg husker det.
- Hvad betyder den slave for dig? - Alt det, du ikke gør, senator.
Så bør det glæde dig, din far har lovet dig bort til mig.
- Hvad? - Det har jeg ikke lovet.
For hvis ikke, så vil jeg fortælle Titus, at din far har betvivlet -
- vores nye kejsers evne til at regere.
Titus vil sørge for, hele din familie kommer til at hænge på bymuren.
Milo!
- Hvis jeg skulle blive din ... - Cassia.
Hvis jeg bliver din, bliver min familie så skånet?
Din familie vil blive min familie -
- under kejserens beskyttelse med alle de goder, det medfører.
- Pompeji, Pompeji, Pompeji! - Senator.
Jeg underkaster mig ikke Roms magt! Jeg spytter på den!
Det vover han ikke.
Send en deling ind i arenaen. Nu!
Du havde ret, min bror.
Alle deres løfter var løgn.
Livet! Livet! Livet! Livet!
Hvad er det, du gør? Sæt dig ned, frue.
Hvis du vil overleve, så sæt dig ned.
Nu!
Hvis du dræber ham nu med romerske buer, gør du ham til martyr.
Er det det, du vil? Bringe et oprør med hjem til din kejser?
Og hvad vil de sige i Rom, hvis du omstøder beslutningen?
De vil hviske om dig, at du har en kone, som ikke adlyder dig.
Kan dit ry bære det? Jeg bliver måske din kone, men du knækker mig aldrig.
Jo, jeg vil knække dig. Du vil stå, sidde eller kravle, som jeg befaler.
Er det forstået?
Proculus, lad garden føre hende tilbage til villaen.
Der skal hun blive.
Brylluppet skal stå i Rom.
Pompejis folk!
Vulcanus taler!
Vulcanus erklærer, at denne mand er Pompejis mester!
Og at han er vær dig til at stå ansigt til ansigt med Roms magt!
Store Vulcanus, vi hører dig, og vi adlyder.
Proculus.
Vis de kujoner, hvad der sker, når man trodser Roms magt.
Med glæde.
Kom så! Kom så!
Fart på!
Hvad foregår der? I rører hende ikke! Slip hende!
Cassia!
Ved senator Quintus Attius Corvus' magt -
- vil Roms mester, Marcus Proculus, -
- helten fra det keltiske oprør, -
- nu møde Pompejis nye mester, kelteren.
Mand mod mand!
Hil kejser Titus.
- Jeg ved, hvem du er. - Virkelig?
Uanset hvilken hævn du tror, du skal tage, -
- er jeg bange for, du bliver skuffet.
Bring slaven et bedre sværd.
- Klingen er sløv. - Er den?
Lad os sørge for, de bliver underholdt godt.
Dræb ham! Dræb ham nu!
Nej!
Du er modig. Det må jeg sige.
Men en barbar kan ikke besejre en romer.
Hvad med tyve af os?
Nej! Vent! Vent!
Nej! Nåde!
- Det er godt at se dig, min bror. - I lige måde.
Aurelia.
Dræb ham.
Ved nærmere eftertanke vil jeg ikke skyde midler ind i din lille by.
Før mig til havnen.
Undskyld.
Væk!
Du der! Kom her!
Betaling for rejsen.
- Lad ham komme om bord. - I må sejle nu!
Kast trosserne! Sæt sejl!
Hjælp ...
Du ...
Du må hjælpe os.
Du må redde Cassia.
- Hvor er hun? - I villaen.
- Hvor skal du hen? - Jeg må finde hende.
Milo, det er vanvittigt! Vi må finde et skib.
Bjerget dræber os!
Hun satte livet på spil for mig, Atticus. Hun satte alt på spil.
Uden hende ville de have dræbt os i arenaen.
- Så gør vi det sammen. - Nej.
Du har vundet din frihed, min ven. Hun er min.
- Så mødes vi på havnen. - På havnen.
Giv mig nøglerne.
Cassia, de har taget nøglerne.
Hvor er hun?
Vand!
Du kom tilbage efter mig.
Drik.
Tak, min søster.
Nej!
Se på mig.
Vi skal ned til havnen.
Det er selvmord. Vend om! Tilbage!
Af vejen! Af vejen! Flyt jer!
Så er det nok! Dræb dem alle sammen!
Ro, tåber! Ro!
Vend om! I skal vende om!
Op! Nej!
Min datter!
Mor!
Er det verdens undergang?
Hvorfor tillader guderne dette?
- Milo! - Atticus!
Jeg vidste, guderne aldrig ville fange dig.
Ingen er hurtigere end dig, og nu forstår jeg hvorfor.
- Vi må af sted. - Nej. Havnen er væk.
- Vi må tage en anden vej. - Så må vi gå sydpå.
- Vi klarer det ikke til fods. - Så må vi derover.
Til arenaen? Hvorfor det?
Heste.
Mine forældre.
Jeg henter hestene.
Lad være.
Hjælp din ven.
Atticus?
Der er romere overalt.
Kom så.
Find dig til rette, min kære. Der er langt til Rom.
Hvorfor gør du det her?
Quintas Attius Corvus' ejendom skal ikke stjæles af en slave.
- Der er ikke plads til dig. - Vi mødes i Rom, senator.
Corvus!
Tusind denarer til den, der bringer mig slavens hoved.
Han er min. Af sted.
Hvert sekund kommer hun længere væk.
Vi ses igen, min bror.
En barbar dør ikke som en romers ligemand.
Lad os se, om en romer ...
... kan dø som en gladiators ligemand.
Nej, nej, nej.
Nåde.
Gladiatorer tigger ikke om nåde.
Din kælling!
Vent!
Hvor vover du at gøre dette? Jeg er senator Quintas Attius Corvus!
Og hvad er det værd, senator Quintas Attius Corvus?
Du myrdede min familie og slagtede mit folk. Tag ikke fejl.
Mine guder vil straffe dig.
Vent!
I må ikke efterlade mig!
Vi, der nu skal dø ...
... hilser dig.
Jeg dør som en fri mand.
- Du må ride væk. - Nej.
Han er ikke hurtig nok. Han kan ikke bære os begge.
- Af sted. - Nej, jeg efterlader dig ikke.
Vi har ikke noget valg.
Af sted!
Jeg vil ikke tilbringe vore sidste øjeblikke på flugt.
Kig væk.
Se på mig.
Kun mig.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2014